Головна » Статті » Теорія географії » Економічна географія зарубіжних країн | [ Додати статтю ] |
![]() У більшості країн
(ПАР, Зімбабве, Ботсвана та ін.) сільське господарство представлене великими
високомеханізованими і високотоварними фермами, плантаціями, які належать
білим, а також примітивними господарствами африканців у колишніх бантустанах. Середній
розмір ферм — до 1 тис. га. У ПАР ферми систематично одержують дотації та
субсидії від держави. У бантустанах ПАР і слаборозвинутих країнах регіону середня
площа земельного наділу менша ніж У багатьох країнах
розвиток сільського господарства гальмується докапіталістичними пережитками,
нестачею родючих ґрунтів та ерозією ґрунту, посухами, виснаженням пасовищ,
низьким рівнем агротехніки тощо. Рослинництво. Відіграє у сільському господарстві головну роль.
У землеробстві переважають споживчі й дрібнотоварні господарства. На східному
узбережжі регіону однією з головних сільськогосподарських культур є цукрова
тростина. Південні (субтропічні) райони відомі виробництвом цитрусових і
винограду. Найбільші площі
зайняті зерновими культурами — кукурудзою, пшеницею, вівсом, сорго. Поширене
вирощування олійних культур — олійної пальми, арахісу, соняшнику, а на родючих
ґрунтах — тютюну. Розвинуте садівництво
(вирощування ананасів, цитрусових, бананів). Мадагаскар — єдина у Тропічній Африці
країна, де вирощують фрукти помірного поясу — яблука, груші, персики, абрикоси.
На Сейшельських Островах культивують такі екзотичні культури, як пачулі
(використовується у парфумерії) і цинамон (кориця). На півдні регіону (особливо
в ПАР) розвинуте овочівництво (цибуля, помідори, капуста, огірки тощо). Яскравим прикладом
монокультурного господарства є Маврикій, де 94 % оброблюваних земель зайняті цукровою
тростиною. Коморські Острови є головним виробником у світі ефіроолійних культур
(іланг-іланг, лимонна м'ята, базилік, жасмин, рожева пальма тощо). Мадагаскар і
Коморські Острови — світові лідери за зборами ванілі й гвоздики. Тваринництво. Багато товарних господарств одночасно розвивають
рослинництво і тваринництво (розведення худоби м'ясних порід). У структурі
тваринництва домінує екстенсивне пасовищне вівчарство вовняного напряму. За настригом
вовни лідирує ПАР (до 115 тис. т — 4-те місце у світі після Австралії, Нової
Зеландії та Аргентини), Намібія (2-ге місце у світі за постачанням каракульських
смушок), Ботсвана. Майже 70 % овець — тонкорунні мериноси. У посушливих районах
розводять каракульські породи. Загальна кількість
кіз у регіоні становить майже 44
млн голів. Через високі ціни на мохер місцева порода кіз витісняється
ангорською. Лесото за експортом мохеру посідає 3-тє місце у світі. Велика рогата
худоба не відіграє істотної ролі. Її вирощують переважно для задоволення
внутрішніх потреб. Переважають місцеві породи (понад 35 млн голів). У ПАР,
Намібії та Ботсвані розводять страусів й крокодилів. Рибальство. Набуло помітного розвитку за останні десятиріччя,
але морський вилов риби і видобуток морепродуктів (креветки, краби, устриці,
лангусти тощо) через слабку технічну оснащеність національних рибальських
флотів здійснюються лише у вузькій прибережній смузі, особливо вздовж західного
узбережжя. Найбільший рибальський флот має ПАР (до 7000 невеликих суден).
Загальний вилов становить 980 тис. т. Налагоджено експорт консервованих або
заморожених морепродуктів. Лісове
господарство. Розвинуте слабко.
Більшість лісових ресурсів зосереджена на східних теренах регіону. Щорічно
заготовляють понад 15 млн м3 круглого лісу й пиломатеріалів. Одним з найважливіших
завдань інтенсифікації сільськогосподарського виробництва в регіоні є
підвищення рівня агротехніки, боротьба з ерозією ґрунтів, розвиток іригації та
підвищення продуктивності праці селян. Промисловість У промисловості країн
регіону переважають гірничодобувні галузі, які здебільшого контролюються іноземними
монополіями й компаніями ПАР. Високими темпами (особливо у ПАР) розвивається
обробна промисловість (металургійний та хімічний комплекси, легка й харчова
промисловість), яка залежить від новітніх технологій із розвинутих країн
Заходу. Гірничодобувна
промисловість. Є основною у більшості
країн регіону. Особливе значення мають золото та алмазодобування у ПАР, яка
щорічно видобуває майже 600 т золота (60 % світового видобутку). Експлуатація
кімберлітових трубок почалася у ПАР з 60-х років XIX ст. і нині вивела країну
на 2-ге місце у світі за видобуванням алмазів (10,1 млн каратів щорічно). У
славнозвісному містечку Кімберлі, назва якого використовується для означення
геологічних утворень, що містять алмази (кімберлітових трубок), знаходиться
штаб-квартира найбільшої алмазної монополії світу «Де Бірс». Багато видобувають
алмазів Ботсвана (3-тє місце у світі), Намібія й Лесото. Загальний їх видобуток
у регіоні досягає 32 млн каратів, питома вага каменів ювелірної якості — 40 % .
Видобутком алмазів зайняті компанії, які перебувають під контролем корпорації
«Де Бірс». Золото видобувають
у Зімбабве, залізну руду — в Зімбабве, Лесото, на Мадагаскарі, марганцеву руду
— в ПАР (1-ше місце у світі), хроміти — у ПАР, Зімбабве і на Мадагаскарі,
поліметали, кольорові та рідкісні метали — у Зімбабве й Ботсвані, кам'яне
вугілля — у ПАР, Зімбабве, Ботсвані, Мозамбіку. За обсягами видобутку нерудних
копалин у регіоні передують Мадагаскар (графіт, слюда, п'єзокварц) і Зімбабве
(азбест). Найбільшим у регіоні кар'єром, де видобувають уран, є «Россінг»
(Намібія). ПАР посідає одне з провідних місць у світі за видобутком сурми,
корунду, ванадію, металів платинової групи. Паливно-енергетичний
комплекс. Енергосистема регіону
представлена переважно тепловими та гідроелектростанціями. Виробництво
електроенергії становить 201,2 млрд кВт • год. Найпотужніші ГЕС діють у Зімбабве
(«Кариба»), Намібії («Рвакана»), ПАР (гідротехнічний комплекс «Хендрік-Фервурд»).
Головний споживач електроенергії — гірничодобувна промисловість. ПАР активно
розвиває атомну енергетику. У 1984 р. біля м. Кейптаун побудовано першу в
Африці АЕС («Коберг») потужністю 1,9 млн кВт, нещодавно введено у дію другу
атомну станцію. Великі нафтопереробні
підприємства, які використовують імпортну нафту і належать до нафтових гігантів
«Шелл», «Бритіш Петролеум», «Мобіл», діють у ПАР (в Дурбані та Кейптауні),
Зімбабве, Мадагаскарі, Мозамбіку тощо. В обробній
промисловості найбільше підприємств чорної та кольорової металургії,
металообробки і машинобудування. Чорна
металургія. Високорозвинута у
ПАР, що спеціалізується на виробництві сортової сталі, рейок, сталевого листу
тощо. Провідною металургійною корпорацією є ІСКОР, що була утворена ще в 1928
р. Важливе експортне значення має виробництво ферохрому, головним
постачальником якого на світовий ринок ПАР стала ще у 80-ті роки XX ст. За
виробництвом та експортом феромарганцю й електролітичного марганцю вона посідає
одне з провідних місць у світі. Невеликі підприємства діють також у Зімбабве
(комбінати повного циклу) й Мозамбіку (прокатний завод). Кольорова
металургія. Представлена заводами
з виплавки чорнової (неочищеної) та електролітичної міді, первинного алюмінію,
цинку в ПАР, а також найкрупнішим у світі підприємством з афінажу (очищення)
золота. Комбінати з виплавки та очищення олова функціонують у Зімбабве, у
Ботсвані налагоджена виплавка мідно-нікелевих руд. Машинобудування. У більшості країн регіону розвинуте слабко, лише
у ПАР розвивається у руслі світових тенденцій. Тут виробляють гірничопромислове
устаткування, прокатні стани, устаткування для електростанцій. Нарощують потужності
моторобудування й транспортне машинобудування (виробництво вагонів, локомотивів).
У Зімбабве випускають сільськогосподарське устаткування, частково —
електротехнічне. Автоскладання у ПАР і Зімбабве здійснюють заводи, які належать
філіям американських монополій «Форд», «Дженерал моторс» тощо. Серед найперспективніших
— електротехнічна й радіоелектронна галузі у ПАР, які також належать переважно
іноземним ТНК — «Сіменс» (ФРН), «Філіпс» (Нідерланди), «Плесі» (Велика
Британія). Складання кольорових телевізорів (з імпортних деталей) налагоджено у
Свазіленді й Лесото. Судноремонт і суднобудування розвинуті у ПАР (міста Дурбан
і Кейптаун), Мадагаскарі, Мозамбіку. Починаючи з 60-х
років XX ст., за участю монополій розвинутих країн у ПАР сформувалася оборонна
промисловість: виробництво літаків, ракет, бронеавтомобілів, танків, артилерійських
снарядів, військового спорядження. Тривають дослідні роботи зі створення ядерної
зброї. Хімічна
промисловість. Продукцію основної
хімії (аміак, суперфосфат) виробляють у Зімбабве, мінеральні добрива — у ПАР і на
Маврикії, аміачну селітру — в Мозамбіку. Найбільші фармацевтичні підприємства функціонують
у ПАР, у Ботсвані створене підприємство з виробництва вакцини проти ящуру
(єдине у Південній Африці). Легка
промисловість. Підприємства
текстильної й швейної галузей спеціалізуються на виробництві готового одягу і
текстильних волокон, трикотажу. Харчова
промисловість. Представлена
борошномельною, хлібопекарською галузями, виробництвом безалкогольних напоїв,
масла, тютюнової продукції. Маврикій відомий виробництвом цукру і рому (6 млн т
цукру на рік). У Мозамбіку функціонує один з найбільших в Африці заводів з консервування
фруктів і виробництва соків, на Мадагаскарі — підприємства з виробництва
арахісової, пальмової та соєвої олії, ванілі (1-ше місце у світі), у Намібії —
унікальні підприємства з переробки омарів, риби, тюленів і молюсків. ПАР
експортує значні обсяги консервованих овочів та фруктів, джемів і вин (майже 70
млн л), рибних консервів. Переробку чайного листа та агави налагоджено на
Маврикії, виробництво солоду — у Свазіленді. На Маврикії
здійснюють обробку штучних рубінів для годинникових заводів Швейцарії.
Всесвітньо відомими є підприємства з первинної обробки алмазів у ПАР, Намібії й
Ботсвані. У кустарних майстернях
багатьох країн виробляють товари з вовни, мохеру, кераміки, коштовних металів. Промисловий потенціал
країн регіону за останні роки значно збільшився, особливо в ПАР. Продукція багатьох
промислових підприємств набуває експортної орієнтації, переважно в розвинуті
країни Європи й США.
Переглядів: 23482 | Коментарі: 1
| Теги: | |
Матеріали по темі: |